14/2004. (IV. 19.) FMM rendelet
a munkaeszközök és használatuk biztonsági és egészségügyi követelményeinek minimális szintjérõl
A munkavédelemrõl szóló 1993. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Mvt.) 23. §-ának (3) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján - az egészségügyi, szociális és családügyi miniszterrel egyetértésben - a következõket rendelem el:
1. § E rendelet hatálya az Mvt. 87. §-ának 4. pontja szerinti munkaeszköznek a szervezett munkavégzés során történõ használatára terjed ki.
2. § E rendelet alkalmazásában
a) ellenõrzõ felülvizsgálat: az Mvt. 21. § (2) bekezdésének hatálya alá nem tartozó munkaeszköznek a szerelését követõ, illetve az üzemeltetés megkezdését, valamint az új munkahelyen történõ felállítást megelõzõ - az egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos körülmények meglétét ellenõrzõ - vizsgálata;
b) idõszakos ellenõrzõ felülvizsgálat: az Mvt. 21. § (2) bekezdésének hatálya alá nem tartozó olyan munkaeszköznek - a munkáltató által meghatározott gyakoriságú - felülvizsgálata, amely munkaeszköz a használat során bekövetkezõ elhasználódás vagy egyéb ok miatt a munkavállalók munkahelyi biztonságát és egészségét veszélyeztetõ helyzetet idézhet elõ;
c) kezelõ: az a munkavállaló vagy polgári jogi szerzõdés alapján munkát végzõ külsõ szakember, akinek feladata a munkaeszköz használata;
d) kockázatnak kitett munkavállaló: bármely munkavállaló, aki egészben vagy részben a veszélyes térben tartózkodik;
e) munkaeszköz használata: a munkaeszközzel végzett bármely tevékenység, ideértve az elindítást, leállítást, alkalmazást, szállítást, javítást, karbantartást és tisztítást is;
f) megbízott személy: az a munkavállaló vagy polgári jogi szerzõdés alapján munkát végzõ külsõ szakember, akit a munkáltató meghatározott feladatok (pl. munkaeszköz karbantartása, megvizsgálása, ellenõrzõ felülvizsgálat, idõszakos ellenõrzõ felülvizsgálat) elvégzésére írásban bíz meg, és rendelkezik a feladat elvégzéséhez szükséges szakmai képesítéssel, tapasztalattal és gyakorlattal;
g) magasban levõ munkahelyen ideiglenesen végzett munka: a talaj szintjénél - kivéve, ha e rendelet eltérõen nem rendelkezik - 1 méternél nagyobb magasságban végzett, nem állandó jellegû, rövid ideig tartó munka, ahol a biztonsági és ergonómiai követelményeknek megfelelõ munkahelyi körülmények nem biztosítottak, ezért egyedi kockázatmegelõzõ intézkedések megtétele szükséges;
h) veszélyes tér: bármely tér a munkaeszközön belül vagy annak környezetében, ahol a munkavállaló és a munkavégzés hatókörében tartózkodó egészsége vagy biztonsága veszélynek lehet kitéve;
i) szerelõi ellenõrzés: az érintésvédelem alapvetõ hibáinak kimutatása céljából, különleges szakképzettséget, méréseket, illetve azok kiértékelését nem igénylõ ellenõrzés;
j) szabványossági felülvizsgálat: az érintésvédelem olyan részletes - a méréseket és azok számszerû eredményének kiértékelését is tartalmazó - ellenõrzése, amely alkalmas arra, hogy kimutassa, teljesíti-e az érintésvédelem a vonatkozó szabványok valamennyi elõírását.
3. § Munkaeszközt csak a rendeltetésének megfelelõ célra és körülmények között szabad használni.
4. § (1) A veszélyesnek nem minõsülõ munkaeszköz esetében - ha annak biztonsága függhet a szerelés körülményeitõl - a szerelést követõen és az üzemeltetés megkezdését megelõzõen, valamint - ha a munkaeszközön az új munkahelyen történõ felállítását megelõzõen végeztek szerelési munkát - a használatba vétel elõtt a biztonságos szerelésrõl, az egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos mûködés feltételeirõl és körülményeirõl a megbízott személy ellenõrzõ felülvizsgálat keretében meggyõzõdik.
(2) Az ellenõrzõ felülvizsgálat elvégzésének módját a munkáltató írásban határozza meg. A vizsgálat megállapításait, a megtett intézkedéseket jegyzõkönyvben kell rögzíteni.
5. § (1) A munkáltató gondoskodik az idõszakos ellenõrzõ felülvizsgálat megbízott személy általi elvégzésérõl.
(2) Az idõszakos ellenõrzõ felülvizsgálatra kötelezett munkaeszközöket, a felülvizsgálat gyakoriságát, módját a munkáltató írásban határozza meg, figyelemmel az üzemeltetés körülményeire, a munkaeszközt érintõ szabványokban foglaltakra és a gyártó által összeállított használati utasítás, üzemeltetési, karbantartási dokumentáció vonatkozó elõírásaira. A leghosszabb felülvizsgálati idõszak nem haladhatja meg az öt évet.
A felülvizsgálat megállapításait, a megtett intézkedéseket jegyzõkönyvben kell rögzíteni, amelyet a következõ idõszakos ellenõrzõ felülvizsgálat idõpontjáig meg kell õrizni.
(3) Ha a munkaeszközt a telephelyen kívül használják a legutóbbi idõszakos ellenõrzõ felülvizsgálat elvégzésérõl a munkáltató tárgyi eszköz alkalmazásával (pl. a munkaeszközön elhelyezett, jól látható jelzéssel) tájékoztatást nyújt.
5/A. § (1) A kisfeszültségû erõsáramú villamos berendezés közvetett érintés elleni védelmének (érintésvédelem) ellenõrzõ felülvizsgálatáról és idõszakos ellenõrzõ felülvizsgálatáról a munkáltató - a 4-5. §-ban foglaltaktól eltérõen - a berendezés szerelõi ellenõrzésének, illetve szabványossági felülvizsgálatának keretében gondoskodik.
(2) Az ellenõrzõ felülvizsgálatot az üzemeltetés megkezdését megelõzõen, valamint az érintésvédelem bõvítése, átalakítása és javítása után a szerelés befejezõ mûveleteként kell elvégezni szabványossági felülvizsgálattal.
(3) Az idõszakos ellenõrzõ felülvizsgálatot legalább a következõ gyakorisággal kell elvégezni:
a) áram-védõkapcsolón havonta szerelõi ellenõrzéssel;
b) kéziszerszámokon és hordozható biztonsági transzformátorokon évenként szerelõi ellenõrzéssel;
c) a Kommunális- és Lakóépületek Érintésvédelmi Szabályzatáról szóló 8/1981. (XII. 27.) IpM rendelet alkalmazási körébe tartozó villamos berendezéseken 6 évenként szerelõi ellenõrzéssel;
d) egyéb villamos berendezéseken 3 évenként szabványossági felülvizsgálattal.
6. § Az Mvt. 21. §-ában foglaltak szerinti újraindítási feltételek alá nem tartozó munkaeszközt, ha azzal mûszaki okból 30 napot meghaladó ideig munkát nem végeztek, vagy sérülést okozó esemény következett, illetve következhetett volna be, továbbá ha azon átalakítást végeztek, csak akkor lehet ismételten használatba venni, ha azt - az Mvt. 23. §-ának (2) bekezdésében foglaltakra figyelemmel - megbízott személy megvizsgálta és írásban nyilatkozott a munkaeszköz alkalmasságáról.
7. § A munkáltató az alkalmazásra szánt biztonságos munkaeszköz megválasztásánál és az üzemeltetés helyének kijelölésénél gondoskodik arról, hogy a munkaeszköz használata során
a) a munkavállaló testtartása megfeleljen az egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos munkavégzés követelményeinek;
b) a munkaeszköz elégítse ki a sugárvédelmi, villamosbiztonsági és ergonómiai követelményeket, illetve használata ne vezessen kóroki tényezõk (pl. zaj, rezgés, lokális meleg, hideghatás) kialakulásához;
c) biztosítsa a munkavégzés hatókörében tartózkodók védelmét.
8. § A munkáltatónak biztosítania kell, hogy a veszélyes munkaeszközt kizárólag annak kezelõje használja. Javítást, átalakítást, karbantartást csak a munkáltató által e feladat elvégzésére megbízott, külön oktatásban részesített személy végezhet.
9. § A munkáltató a biztonságos munkaeszköz megválasztása során a munkavállalókat a munkaeszközök használatával összefüggésben tájékoztatja legalább
a) a munkaeszköz egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos használatának körülményeirõl, feltételeirõl;
b) rendeltetésszerû használata során az elõrelátható veszélyes, illetve veszélytelen meghibásodási lehetõségeirõl és a meghibásodás esetén szükséges tennivalókról;
c) az elõfordulható téves kezelésrõl és annak következményeirõl;
d) a körülmények megváltozásáról, még abban az esetben is, ha a változás olyan munkavállaló közvetlen környezetében történik, aki az érintett munkaeszközt nem használja.
A tájékoztatást az érintett munkavállaló részére az általa értett nyelven, érthetõen, ahol szükséges írásban kell megadni.
10. § A munkáltató a munkába álláskor, illetve a munkaeszköz átalakításakor vagy új munkaeszköz üzembe helyezésekor a munkavédelmi oktatás keretében a munkavállalót a munkaeszközök használatával összefüggésben tájékoztatja legalább
a) a munkaeszköz üzembe helyezésérõl, használatáról;
b) a többfunkciós és a cserélhetõ munkaeszköz vagy a kiegészítõ berendezés fel- és leszerelésérõl, mûködtetésérõl;
c) a munkaeszköz meghibásodási lehetõségeirõl, a munkavállalónak a hibák elhárításával kapcsolatos feladatairól;
d) a rendkívüli körülmények bekövetkezése esetén szükséges teendõkrõl;
e) a különbözõ alkalmazási célú védõburkolatokról és biztonsági berendezésekrõl;
f) a munkaeszközök rendeltetésellenes használatáról és annak következményeirõl;
g) a veszélyes terek megközelítésérõl, az alkalmazott védelmi megoldásokról;
h) a munkavállaló munkakörébe tartozó beállítási feladatokról;
i) a munkaeszköz használatához szükséges egyéni védõeszközök és használatuk követelményeirõl;
j) a munkaeszköz üzemeltetésébõl adódó helyi sajátosságokról.
11. § A munkáltatónak az Mvt. VI. fejezetében meghatározott, az egészséges és biztonságos munkavégzés érdekében a munkavállalókkal, illetve munkavédelmi képviselõikkel folytatott tanácskozáson, valamint a munkáltatói intézkedések elõzetes megvitatása során konzultálnia kell a munkaeszközökkel kapcsolatos kérdésekrõl.
Általános, valamennyi munkaeszközre vonatkozó követelmény
12. § A munkáltató köteles a munkavállalók munkavégzéséhez olyan munkaeszközt rendelkezésükre bocsátani, amely kialakításában, felépítésében és az alkalmazott védelmi megoldások tekintetében megfelel a munkavédelemre vonatkozó szabályoknak, és alkalmas az adott munkahelyi körülmények közötti - a biztonságot és egészséget nem veszélyeztetõ - használatra.
13. § A munkáltató a munkaeszközök munkavállalók részére történõ kiválasztásánál figyelembe veszi a munkavégzés jellemzõit, lehetséges veszélyeit, a munkakörülményeket és a munkaeszköz használatának kockázatait.
14. § Ha az egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos munkavégzés körülményeit a munkaeszközök használata során nem lehet a munkavállalók számára teljes mértékben biztosítani, a munkáltató biztonsági berendezések, egyéni védõeszközök és szervezési intézkedések szükség szerinti alkalmazásával a kockázatokat minimálisra csökkenti.
15. § A munkáltató megteszi a szükséges karbantartási intézkedéseket annak biztosítására, hogy a munkaeszköz teljes élettartalma alatt feleljen meg az egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos munkavégzés követelményeinek.
16. § (1) A munkavállalót veszélyeztetõ kockázatok csökkentése érdekében a munkaeszközt úgy kell elhelyezni, felállítani és használni, hogy a mozgó elemek között elegendõ hely álljon rendelkezésre, valamennyi felhasznált, illetve elõállított energiaforma és anyag biztonságosan kerüljön a munkaeszközhöz, illetve onnan elvezetésre.
(2) A munkaeszköz felállítását és leszerelését csak biztonságos körülmények között szabad elvégezni, figyelemmel a gyártó által az üzemeltetési dokumentációban meghatározott elõírásokra.
(3) Azt a munkaeszközt, amelyet a használata alatt villámcsapás érhet, megfelelõ berendezés alkalmazásával, illetve intézkedés megtételével e hatástól meg kell védeni.
17. § (1) A munkaeszközt úgy kell kialakítani és elhelyezni, hogy
a) a munkavállalókat és a munkavégzés hatókörében tartózkodókat meg lehessen védeni a munkaeszköz kigyulladásától vagy túlhevülésétõl, illetve a munkaeszközben keletkezõ, használt vagy tárolt gáz, por, folyadék, gõz vagy egyéb anyag munkakörnyezetbe történõ kijutásától;
b) alkalmas legyen a benne keletkezõ, használt vagy tárolt anyagok robbanásveszélyének megelõzésére;
c) mind az üzemszerû körülmények, mind meghibásodás esetén biztosítható legyen a munkavállalók és a munkavégzés hatókörében tartózkodók védelme az áramütés ellen.
(2) Egyedi kockázatmegelõzõ intézkedés megtétele szükséges, ha a munkaeszközt olyan magasban levõ munkahelyen használják, ahol
a) közvetlenül a munkavégzés helye mellett vagy alatt - függetlenül a szintkülönbségtõl - olyan anyag van, ahol fennáll a belefulladás veszélye;
b) a munkaeszköz kiszolgálása a talajhoz képest 1 m-nél magasabb dobogóról, állványról vagy emelvényrõl történik;
c) a biztonsági és ergonómiai feltételeket kielégítõ munkahely 2 m felett helyezkedik el.
18. § (1) A munkaeszközt indítani csak az indító berendezés szándékos mûködtetésével lehet.
Ez vonatkozik
- az üzemszünet utáni újraindítás mûveletére is, függetlenül attól, hogy az üzemszünet milyen okból következett be;
- az üzemállapotok (pl. sebesség, nyomás) jelentõs változására is akkor, ha az újraindítás vagy az üzemállapotoknak a jelentõs változása az érintett személyekre nézve veszélyt jelent.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott követelmény nem vonatkozik arra az esetre, ha a gép újraindítása, vagy a mûködési feltételek változása automatikus ciklusok szabályos egymást követõ ritmusának a következménye.
19. § (1) A munkaeszközt jól látható, azonosítható és megfelelõ jelzéssel rendelkezõ kezelõelemmel kell ellátni. A kezelõelemeket lehetõleg a veszélyes téren kívül és olyan módon kell elhelyezni, hogy mûködésük (ideértve a kezelõ akaratától független vagy váratlan mûködtetést is) ne jelentsen veszélyt.
(2) A munkaeszköz kezelõjének a fõ kezelõhelyrõl egyértelmûen látnia kell azt, hogy senki sem tartózkodik a veszélyes térben. Ha ez nem lehetséges, automatikusan mûködõ biztonsági jelzést (hangjelzést, illetõleg világító jelzést) kell adni a munkaeszköz elindítása elõtt. A vezérlõrendszernek, amely a munkaeszköz kezelõje részére biztosítja a szükséges jelzést, biztonságosnak kell lennie, meghibásodása vagy megrongálódása nem idézhet elõ veszélyes helyzetet. Lehetõvé kell tenni, hogy a kockázatnak kitett munkavállaló, illetve a munkavégzés hatókörében tartózkodó kellõ idõben elkerülhesse, elháríthassa a munkaeszköz elindítása, illetve leállítása által elõidézett veszélyt.
20. § (1) Minden munkaeszközt el kell látni olyan kezelõelemmel, amely azt biztonságosan mûködteti, és biztosítja a munkaeszköz teljes leállítását.
(2) A munkaeszköz indító berendezésének kiválasztásánál figyelembe kell venni a várható üzemzavarokat, valamint az egyéb okok miatti üzemeltetési kieséseket. Minden kezelõhelyet el kell látni vészkikapcsoló berendezéssel, amely a munkaeszköz részeit vagy egészét a veszély jellegétõl függõen leállítja úgy, hogy a munkaeszköz biztonságos állapotba kerül. Amikor a munkaeszköz vagy annak veszélyes részei leálltak, az érintett mûködtetõ egységek energiaellátását a vezérlésnek meg kell szakítania.
(3) A munkaeszközt - az (1) bekezdésben elõírtakon túlmenõen - a veszélyeitõl és a rendes leálláshoz szükséges idõtõl függõen el kell látni megfelelõ számú vészkikapcsoló berendezéssel.
(4) Mûszaki megoldással kell biztosítani, hogy a berendezés leállító rendelkezésének (kapcsolójának) elsõbbsége legyen az indító rendelkezéssel (kapcsolóval) szemben.
(5) A vészkikapcsoló berendezés kezelõelemeit úgy kell elhelyezni, hogy azt a kezelõ (kezelõk), továbbá más, a veszély bekövetkezését észlelõ személyek könnyen elérhessék és veszélytelenül mûködtethessék.
21. § (1) A leesõ vagy kivágódó tárgyak veszélyével járó munkaeszközt el kell látni a veszély jellegének megfelelõ védõberendezéssel.
(2) A gáz, gõz, aerosol, folyadék vagy por kibocsátásával veszélyt okozó munkaeszközt el kell látni megfelelõ felfogó, elvezetõ, illetve elszívó berendezéssel a keletkezési helyen.
22. § (1) Ha a munkavállalók védelme szükségessé teszi, a munkaeszközt vagy annak részeit rögzítéssel vagy más módon stabilizálni kell.
(2) Ha a munkaeszköz törése vagy szétesése veszélyeztetheti a munkavállalót, megfelelõ védõintézkedéseket kell tenni.
(3) A munkaeszköz mozgó részeit el kell látni védõberendezéssel, amely elhatárolja a veszélyes teret, vagy leállítja a veszélyes rész mozgását a veszélyes tér elérése elõtt. Olyan védõberendezést kell alkalmazni, amely
a) stabil kialakítású;
b) nem okoz többletkockázatot;
c) nem távolítható el, vagy nem hatástalanítható könnyen;
d) a mozgó résztõl megfelelõ távolságot biztosít;
e) nem akadályozza a munkaeszköz mûködésének figyelemmel kísérését;
f) lehetõvé teszi a szereléshez vagy a karbantartáshoz szükséges mûveletek elvégzését anélkül, hogy a védõberendezéseket leszerelnék, illetve a hozzáférést a munkavégzés területére korlátozza.
23. § Munkaeszköz kezelésére, szerelésére, karbantartására szolgáló területeket az elvégzendõ mûvelethez szükséges mértékben meg kell világítani.
24. § A munkaeszköznek magas vagy igen alacsony hõmérsékletû részeit megfelelõ védelemmel kell ellátni az érintés vagy túlzott megközelítés ellen.
25. § A munkaeszközöket a munkavállalók biztonsága érdekében el kell látni az egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos munkavégzéshez szükséges egyértelmû, könnyen észrevehetõ és a munkavállaló által érthetõ jelöléssel, illetve figyelmeztetõ jelzéssel (pl. adattábla, gyártó adatai, kezelõgombok magyar nyelvû feliratai, piktogramok).
26. § (1) Karbantartási mûveleteket csak a munkaeszköz leállított állapotában szabad végezni. Ha ez nem lehetséges, megfelelõ védõintézkedéseket kell tenni, vagy biztosítani kell, hogy az ilyen mûveletek a veszélyes téren kívül elvégezhetõk legyenek.
(2) A munkaeszközt el kell látni könnyen felismerhetõ szerkezettel, amellyel le lehet választani az energiaforrásról. Az energia visszatérése, a visszakapcsolás nem jelenthet veszélyt a munkavállalókra.
27. § A gépi meghajtású teheremelés és -mozgatás céljára kialakított munkaeszközhöz megfelelõ naplót kell rendszeresíteni, és abban a mûszakonkénti vizsgálatokat, az esetleges meghibásodásokat és azok elhárításának tényét rögzíteni kell.
28. § (1) Biztosítani kell, hogy a munkavállalók biztonságosan bejuthassanak és tartózkodhassanak minden olyan területen, amely szükséges a munkaeszközzel történõ munkavégzéshez.
(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni a munkaeszköz beállítása és karbantartása során is.
A mozgó munkaeszközök minimális kiegészítõ követelményei
29. § (1) A mozgó (önjáró és nem önjáró) munkaeszközöket úgy kell kialakítani és felszerelni, hogy a rajtuk elhelyezkedõ munkavállalókat fenyegetõ kockázat megszüntethetõ vagy csökkenthetõ legyen az üzem közbeni helyváltoztatás során, ideértve a kerékkel való érintkezés, illetve a kerék vagy lánctalp közé történõ beszorulás kockázatát is.
(2) Ha a mozgó munkaeszköz és a hozzácsatlakozó kiegészítõ berendezés, illetve vontatmány között az energiaátvivõ rendszerben hirtelen blokkolás következik be, és emiatt kockázat alakulhat ki, azt a munkaeszköz megfelelõ kialakításával vagy átalakításával kell elhárítani. Amennyiben a blokkolás nem küszöbölhetõ ki, valamennyi szükséges intézkedést meg kell tenni a veszély elhárítására.
(3) A mozgó munkaeszköz egységei közötti energiaátvitelt biztosító berendezést el kell látni felfüggesztõ szerkezettel, hogy a talajjal ne érintkezzen, ne súrlódjon, illetve ne szennyezõdjék el. Amennyiben ez mégis bekövetkezik, úgy a javítás lehetõségét biztosítani kell.
(4) Azt a mozgó munkaeszközt, amelyben munkavállaló tartózkodik, úgy kell kialakítani, hogy a rendeltetésszerû használat során a felborulásból, illetve átfordulásból eredõ veszélyek csökkenjenek, ezért ezeket el kell látni
a) olyan biztonsági berendezéssel, amely kizárja, hogy a munkaeszköz billenése meghaladja a negyedfordulatot;
b) olyan berendezéssel, amely lehetõvé teszi, hogy a rajta tartózkodó munkavállaló részére elegendõ szabad hely maradjon, ha a negyedfordulatot meghaladó billenésbõl eredõen szerkezeti összenyomódás következhet be;
c) egyéb, az a), b) pontban meghatározott védelmi hatékonyságot biztosító berendezéssel.
(5) A (4) bekezdésben meghatározott berendezések a munkaeszköz részeként vagy önállóan is alkalmazhatók. Alkalmazásuk mellõzhetõ, ha a munkaeszköz csak a szükséges stabilitás megteremtése után válik használhatóvá, vagy a kialakítása olyan, amely lehetetlenné teszi az átfordulást, illetve felborulást.
(6) Amennyiben fennáll a veszélye annak, hogy a munkaeszközön a kezelõvel együtt ott tartózkodó munkavállaló a felborulás, illetve átfordulás miatt a munkaeszköz részei, illetve a padozat közé beszorulhat, részére olyan mûszaki megoldást kell alkalmazni, amely biztosítja ilyen esetekben az ülésben maradását.
30. § (1) Szállítóeszközt csak a borulás kockázatát csökkentõ, illetve megszüntetõ olyan megoldással (berendezéssel) lehet üzemeltetni, amely
a) megakadályozza a szállítóeszköz borulását, vagy
b) biztosítja, hogy felborulás esetén a szállítóeszközön helyet foglaló munkavállaló részére az eszköz elemei, illetve az elemek és a padozat között elegendõ szabad tér maradjon, vagy
c) lehetõvé teszi, hogy a munkavállaló az ülésben maradjon úgy, hogy a felboruló munkaeszköz részeivel ne kerülhessen érintkezésbe.
(2) Az (1) bekezdés a)-c) pontjában meghatározott követelmény teljesíthetõ vezetõfülke alkalmazásával is.
31. § Azoknak az önjáró munkaeszközöknek, amelyek mozgása a munkavállalókra kockázatot jelenthet, az alábbi követelményeket kell kielégíteni:
a) Berendezés alkalmazásával meg kell akadályozni a munkaeszközöknek a kezelõ akaratától független elindítását.
b) Berendezéssel kell kiküszöbölni a pályához kötött munkaeszközök egyidejû mozgása során ezek összeütközését.
c) A munkaeszközt fék- és rögzítõ berendezéssel kell felszerelni.
d) Amennyiben biztonsági szempontból szükséges, a munkaeszközön legyenek könnyen hozzáférhetõ helyen olyan kezelõelemek vagy automatikusan kioldódó vészkikapcsoló berendezések, amelyek a fõ mûködtetõ rendszer meghibásodása esetén biztosítják a berendezés lefékezését és megállítását.
e) Megfelelõ látóteret kell biztosítani - szükség esetén segédeszköz (pl. látóteret kibõvítõ elektronikus képátviteli rendszer, optikai rendszer, periszkóp, látószöget bõvítõ lencse) alkalmazásával - a munkaeszköz vezetõje részére.
f) A munkaeszköz rendelkezzen a munkavállalók biztonságos munkavégzésének, az elvégzendõ munka követelményeinek megfelelõ olyan világító berendezéssel, amely elegendõ biztonságot nyújt a munkavállaló számára éjszakai vagy elégtelen világítási körülmények közötti alkalmazás esetére.
g) Amennyiben a munkaeszköz, illetve a hozzákapcsolt pótkocsi, vagy a rajta elhelyezett rakomány tûzveszély kockázatát rejti magában, és ezáltal veszélyeztetheti a munkavállalót, a munkaeszközön vagy az alkalmazás helyén álljon rendelkezésre a tûz leküzdéséhez szükséges eszköz.
h) A távvezérelt munkaeszköz automatikusan álljon le, ha az ellenõrzött vezérlési zóna határára ér.
i) Az a távvezérelt munkaeszköz, amely a munkavállalónak ütközhet, vagy õt valaminek nekiszoríthatja, rendelkezzen olyan védõberendezéssel, amely az összeütközés, illetve összenyomás veszélyét csökkenti, illetve kiküszöböli.
32. § (1) Önjáró munkaeszközt csak megfelelõ vezetõi, illetve kezelõi engedéllyel rendelkezõ munkavállaló vezethet és kezelhet. Részére a megfelelõ útmutatásokat - ahol szükséges írásban - a biztonságos mûködtetés érdekében meg kell adni.
(2) Az önjáró munkaeszköz munkaterületen történõ mozgásához szükséges közlekedési szabályokat meg kell határozni.
(3) Szervezési intézkedéseket kell hozni annak érdekében, hogy az önjáró munkaeszközök munkakörzetébe a munkavállaló gyalogosan ne léphessen be.
(4) Ha a munkavállaló munkahelyén a munkáját mozgásban vagy állva végzi, megfelelõ intézkedésekkel kell kizárni a mozgó munkaeszköztõl történõ sérülést.
(5) A munkavállaló akkor tartózkodhat a mozgásban lévõ önjáró és nem önjáró munkaeszközön, ha erre a célra biztonságos tartózkodási helyet alakítottak ki. Amennyiben a munkát mozgás közben szükséges elvégezni, a munkaeszköz sebességét ennek megfelelõen kell megválasztani.
(6) A belsõ égésû motorral kialakított önjáró munkaeszközt csak akkor lehet zárt munkatérben használni, ha a munkatérben az egészséget nem veszélyeztetõ és elegendõ mennyiségû levegõ áll rendelkezésre.
A terhek emelésére használt munkaeszközök minimális követelményei
33. § (1) Tartósan helyhez kötött emelõgép céljára csak olyan munkaeszköz használható, amely az alkalmazás teljes idõtartama alatt stabilitását és terhelhetõségét - különös figyelemmel az emelendõ teherre, a terhelések felfüggesztési és a teherviselõ elemek csatlakozási pontjaira - megõrzi.
(2) A tehermozgatáshoz szükséges emelõgép kiválasztásánál figyelembe kell venni az emelendõ terhek tömegét, alakját, a terhek felfüggesztési és a teherviselõ elemek csatlakozási pontjait, a függesztõ eszközök alkalmazhatóságát és az emelés idején fennálló légköri viszonyokat.
34. § A terhek emelésére használt munkaeszközön világosan és jól látható módon kell jelölni a névleges teherbírás értékét. A munkaeszköz egyes üzemállapotaira engedélyezett tényleges teherbírás értékeit az emelõgép kezelõje által jól látható helyre felszerelt táblán kell rögzíteni.
35. § (1) A teherfelvevõ és függesztõ eszközöket úgy kell jelölni, hogy a biztonságos használatukhoz szükséges tulajdonságaik felismerhetõek legyenek.
(2) Ezen eszközöket úgy kell tárolni, hogy rongálódásuk és károsodásuk ne következhessen be. Az egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos állapotukról minden munkakezdés alkalmával meg kell gyõzõdni.
36. § Ha a munkaeszközt nem személyek emelésére alakították ki, és a használati célja eltéveszthetõ, jól felismerhetõ és egyértelmû jelöléssel kell az alkalmazási területét jelezni.
37. § A tartósan helyhez kötött emelõgépeket úgy kell telepíteni, hogy a teher munkavállalóval történõ ütközésének, lezuhanásának, az emelõ horogból és a teherfelvevõ eszközbõl véletlenül történõ kiakadásának, illetve a nem kívánt egyéb veszélyek kialakulásának a kockázata csökkenjen.
38. § A mozgó vagy szétszerelhetõ emelõgépet úgy kell felállítani és használni, hogy stabilitása az üzemeltetés során minden elõre látható veszélyre és a talaj jellegére is figyelemmel biztosított legyen, és ne álljon fenn a borulás, illetve a megcsúszás kockázata.
39. § (1) Azokat az emelõgépeket, amelyeket a munkavállalók emelésére vagy mozgatására használnak, úgy kell kialakítani, hogy
a) a személytartó szerkezet lezuhanásából keletkezõ kockázatot erre alkalmas berendezés megakadályozza;
b) az a munkavállalónak a személytartó szerkezetbõl történõ kiesési kockázatát kizárja;
c) az a munkavállaló beszorulását, összenyomását, illetve a tárgyakkal történõ nem szándékos érintkezését kizárja;
d) a berendezés meghibásodása esetén a függve maradó személytartóban helyet foglaló munkavállaló ne kerüljön veszélybe, és mentése biztosítható legyen.
(2) Ha az (1) bekezdés a) pontjában meghatározott kockázat nem elhárítható, a követelmény teljesíthetõ a megnövelt biztonsági tényezõ figyelembevételével alkalmazott kötél állapotának napi ellenõrzésével.
40. § (1) A munkavállalókat csak erre a célra kialakított emelõgéppel, illetve kiegészítõ berendezéssel lehet emelni.
(2) Kivételesen technológiai, kármegelõzési okból az (1) bekezdésben foglaltaktól eltérõen is lehet emelni a munkavállalót, ha a munkáltató megfelelõ intézkedéseket tesz a biztonságos emelés feltételeinek maradéktalan megvalósítására és biztosítja az emelés idejére a szükséges felügyeletet.
(3) Amíg a munkavállalók a személytartó szerkezetben tartózkodnak, az emelõgép vezérlõ állását annak kezelõje nem hagyhatja el. A kezelõ és a személytartó szerkezetben tartózkodó között az emelés teljes idõtartama alatt a szóbeli kommunikáció lehetõségét biztosítani kell. Az emelés megkezdése elõtt a mentés feltételeit meg kell tervezni, és biztosítani kell, hogy a munkavégzés teljes ideje alatt a mentéshez szükséges, megfelelõ biztonságot nyújtó eszközök rendelkezésre álljanak.
41. § Megemelt terhet csak leesés elleni védelemmel ellátott munkaterület felett szabad mozgatni, függõ teher alatt munkavállalók nem tartózkodhatnak. Ha a munkát nem lehet más módon elvégezni mint a megemelt teher munkavállalók feletti mozgatásával, a szükséges biztonsági intézkedéseket a munkáltató meghatározza, és intézkedéseket tesz a munka ennek megfelelõ végzésére. Ilyen esetben erõzárás elvén mûködõ megfogó szerkezet, illetve elektromágnes emelõ nem alkalmazható.
42. § Ha két vagy több, nem kézzel vezetett teher emelésére állítanak fel, illetve szerelnek össze helyhez kötött emelõgépeket úgy, hogy azoknak a hatósugara egymásba ér, megfelelõ intézkedéseket kell tenni annak érdekében, hogy a terhek és a munkaeszközök szerkezeti elemeinek összeütközése ne következhessen be.
43. § A mozgó munkaeszközzel történõ teheremelés esetén a gyártó által meghatározott, a helyi körülmények figyelembevételével alkalmazott kitámasztó eszközök és egyéb segédeszközök alkalmazásával kell megakadályozni az emelõgép megbillenését, felborulását, elmozdulását, megcsúszását. Az emelés megkezdése elõtt a stabilitás meglétét a munkaeszköz kezelõjének ellenõrizni kell.
44. § Amennyiben a terhek emelésére kialakított munkaeszköz kezelõje a teher emelésének teljes folyamata alatt nem tudja annak biztonságos mozgását közvetlenül vagy megfelelõ segédeszköz alkalmazásával folyamatosan figyelemmel kísérni, a feladat ellátására más, megfelelõ képesítéssel rendelkezõ személyt is kell biztosítani. E személy feladata a biztonságos irányítás. A munkáltatónak biztosítania kell a munkaeszköz kezelõje és az irányítást végzõ személy között a folyamatos, közvetlen kommunikáció lehetõségét, továbbá szervezési intézkedéseket kell tennie az emelt tehernek a munkavállalókat, illetve a munkakörnyezetet veszélyeztetõ ütközésének megelõzésére.
45. § A teheremelés munkafolyamatát úgy kell megszervezni, hogy a tehernek a teherfelvevõ eszközre kézzel történõ felfüggesztése vagy levétele az e feladatot ellátó munkavállaló által biztonságosan legyen elvégezhetõ különösen, ha a munkavállaló közvetlenül vagy közvetve kezeli a munkaeszközt.
46. § Valamennyi emelési mûveletet körültekintõen kell megtervezni, és oly módon megvalósítani, illetve felügyelni, hogy a munkavállalók és a munkavégzés hatókörében tartózkodók egészségének és biztonságának védelme biztosítva legyen.
47. § Ha a terhet egyidejûleg két vagy több munkaeszközzel emelik, az együttes munkavégzés biztonsága érdekében külön technológiai utasítást kell kiadni, és az abban foglaltak megvalósítását ellenõrizni kell.
48. § (1) A terhek emelésére kizárólag olyan emelõgépek alkalmazhatóak, amelyek az emelt terhet a részleges, illetve teljes energiakimaradás esetén is biztosan megtartják. Amennyiben ez teljes biztonsággal nem lehetséges, úgy a munkáltató intézkedéseket tesz a munkavállalókat fenyegetõ veszélyek megelõzése érdekében.
(2) Függõ terhet nem szabad felügyelet nélkül hagyni, kivéve, ha a veszélyes térbe történõ belépést mûszaki eszközök alkalmazásával lehetetlenné tették, az emelõ szerkezeten a teher rögzítése biztonságosan megtörtént, és a teher függésben tartása biztosított.
49. § A terhek mozgatására szabadban használt emelõgépekkel végzett tevékenységet le kell állítani, ha a munkaeszköz mûködésének biztonságát és biztonságos használatát az idõjárási körülmények veszélyeztetik. Ilyen esetben a munkaeszköz használati tájékoztatója által meghatározott intézkedéseket kell megtenni, különös tekintettel a munkaeszköz felborulásának megelõzésére.
50. § A terhek emelésére használt munkaeszközök részletes üzemeltetési követelményeit az Mvt. 11. §-a szerint kiadott szabályzatok tartalmazzák.
A magasban lévõ munkahelyen ideiglenesen végzett munkánál használt munkaeszközökre vonatkozó általános követelmények
51. § (1) Azokon a magasban lévõ munkahelyeken, ahol ideiglenesen végeznek munkát, és a munka elvégzéséhez szükséges biztonságos és ergonómiai feltételeket kielégítõ munka- vagy tartózkodási területet nem lehet biztosítani, ott olyan munkaeszközöket kell a munkavállaló rendelkezésére bocsátani, amelyek megfelelnek az egészséget nem veszélyeztetõ és biztonságos munkavégzés követelményei megvalósításához és fenntartásához szükséges feltételeknek.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott kötelezettség teljesítése során az egyéni védelem alkalmazásával szemben elsõsorban kollektív mûszaki védelmet kell biztosítani. Ez különösen a kockázatok megelõzésére és kiküszöbölésére alkalmas berendezés megválasztásával, használatával, a használatra vonatkozó speciális képzéssel, meghatározott idõszakonkénti kiegészítõ vizsgálatával történhet.
(3) Az alkalmazandó munkaeszköz méretét az elõrelátható igénybevétel és az elvégzendõ munkafeladatok alapján úgy kell megválasztani, hogy a munkát biztonságos körülmények között lehessen végezni.
(4) A munkahelyek megközelítésének módját, illetve az oda történõ feljutást biztosító legalkalmasabb eszközt az igénybevétel gyakorisága, az áthidalandó magasságkülönbség és a használat várható idõtartamának figyelembevételével kell megválasztani. Biztosítani kell veszély esetére a menekülés lehetõségét is.
(5) A munkahelyre történõ feljutást biztosító munkaeszközrõl a munkaszintre, az állványok járólapjára, járószintjére történõ átlépés és onnan a visszalépés nem növelheti a lezuhanás kockázatát.
52. § A létrák fellépõi, illetve fokai munkaszintként csak akkor használhatók, ha más biztonságosabb munkaeszköz alkalmazása nem indokolt a kockázat alacsony szintje, a tervezett használat rövid ideje, vagy a helyszín olyan adottságai miatt, amelyeket a munkáltató nem tud megváltoztatni.
53. § (1) A magasban levõ munkahely megközelítéséhez, illetve a munkaeszköz munkavégzési helyzetbe állításához kötél (kötéltechnika) csak akkor használható, ha az elvégzett kockázatértékelés szerint (Mvt. 54. §) a munka biztonságosan elvégezhetõ, és más, biztonságosabb munkaeszköz használata nem indokolt. A kockázatértékelés megállapításai, továbbá az elvégzendõ munka idõtartama és jellege alapján a biztonsági és ergonómiai szempontokat kielégítõ munkaeszközök kombinációját (munkahelyzet-rendszert) kell alkalmazni.
(2) Az 51. § (1) bekezdésében leírtak alapján kiválasztott munkaeszköz biztonságos alkalmazásának feltételeit - annak típusától függõen - úgy kell meghatározni, hogy a munka során a munkavállalót fenyegetõ veszélyt a lehetõ legalacsonyabb szinten lehessen tartani. Szükség esetén a munkavállalók lezuhanását megakadályozó rendszert kell alkalmazni.
(3) A munkavállalók lezuhanását megakadályozó rendszerek kellõ szilárdságúak legyenek, és azokat úgy kell kialakítani, hogy a magasból történõ lezuhanást megakadályozzák, illetve a munkavállalóknak sérülést ne okozzanak. A kollektív mûszaki védelmet nyújtó lezuhanást gátló rendszer csak a létrák becsatlakozási pontjainál, illetve a lépcsõk bejáratainál szakítható meg.
(4) Abban az esetben, ha a munkavégzési technológia miatt a munkavállalók lezuhanását megakadályozó rendszert átmenetileg el kell távolítani, helyette hatékony kiegészítõ biztonsági megoldásokat kell alkalmazni. A munkát csak akkor szabad megkezdeni, ha a kiegészítõ védelmet kialakították. Ha a munkát befejezték vagy átmenetileg abbahagyták, a munkavállalók lezuhanását megakadályozó rendszert az eredeti állapotának megfelelõen kell visszaállítani.
54. § Magasban ideiglenesen munkát csak akkor szabad végezni, ha az idõjárási feltételek a munkavállaló egészségét és biztonságát nem veszélyeztetik.
Létrák használatára vonatkozó elõírások
55. § (1) A létrát úgy kell felállítani, hogy az a használata alatt stabil legyen. A hordozható létrák lábait tartós, erõs, megfelelõ méretû szilárd alapra kell helyezni úgy, hogy a létrafokok vízszintes helyzetben maradjanak. A támasztó, illetve függesztett létrákat - a kötéllétrák kivételével - elcsúszás és kilengés ellen biztosítani kell.
(2) A kétágú, valamint a kétágú, fellépõvel és korláttal ellátott létrák lábainak szétcsúszását a használat teljes idõtartama alatt a lábak alsó részeinek rögzítésével vagy a szétcsúszást megakadályozó elemmel, illetve más egyenértékû megoldással kell megakadályozni.
(3) A munkaszintek megközelítését lehetõvé tevõ létrát úgy kell megválasztani és elhelyezni, hogy az elegendõ magasságban nyúljon ki az elérendõ munkaszint fölé, és ezzel lehetõvé tegye a biztonságos kapaszkodást, kivéve, ha a munkaszintre történõ fellépéshez szükséges biztonságot másként valósították meg.
(4) A kitolható, az átalakítható és az egymásba illesztett (többtagos) létrát úgy szabad használni, hogy a létraelemek egymáshoz képest ne mozdulhassanak el. A vontatható létrákat használatuk elõtt elmozdulás ellen biztosítani kell.
(5) A létrát csak úgy lehet használni, hogy a kapaszkodás és a biztonságos állás lehetõsége mindenkor biztosított legyen. Amennyiben a létrára teherrel kell felmenni, ez nem korlátozhatja a kapaszkodás lehetõségét.
A munkaállványok használatára vonatkozó követelmények
56. § (1) Csak olyan, a helyszínen épített munkaállványt, elõre gyártott munkaállványt és gördíthetõ munkaállványt szabad használni, amelyet a vonatkozó nemzeti szabvány elõírásai vagy azzal legalább egyenértékû mûszaki megoldás szerint terveztek, méreteztek, és a stabilitását ellenõrizték.
(2) Ha a kiválasztott munkaállványnak a méretezési adatai nem állnak rendelkezésre vagy a méretezési adatok a tervezett szerkezeti összetételnek nem felelnek meg, akkor szilárdsági és állékonysági számításokat kell végezni az általánosan elismert, munkaállványra vonatkozó építési és méretezési szabályoknak megfelelõen.
(3) A kiválasztott munkaállványt csak a munkáltató által kijelölt, megfelelõ képesítéssel és szakmai gyakorlattal rendelkezõ személy által készített építési - az alkalmazás követelményeit rögzítõ -, üzemeltetési és bontási terv szerint kell felépíteni, használatba venni, illetve lebontani. Az általános alkalmazási terv készülhet a nemzeti szabványban meghatározottak alapján vagy azzal legalább egyenértékû, olyan mûszaki megoldás szerint, amely részletesen tartalmazza az alkalmazás helyén fennálló körülményekre vonatkozó követelményeket.
(4) Az alkalmazandó munkaállvány elemeinek méretét, formáját és elhelyezését az elvégzendõ munka követelményeinek megfelelõen kell meghatározni. Az elemek legyenek alkalmasak a munkamûveletekbõl adódó terhelés viselésére, biztosítsák a veszélytelen munkavégzést és közlekedést. Az állványelemeket úgy kell elhelyezni és összeszerelni, hogy az egyes elemek a használat során ne tudjanak elcsúszni. A munkaállvány egyes elemei és a leesés elleni védelem elemei között nem lehet a munkavállalók életét vagy testi épségét veszélyeztetõ közbensõ nyílás vagy tér.
57. § (1) Munkaállványokat csak a munkáltató által kijelölt, megfelelõ képesítéssel és szakmai gyakorlattal rendelkezõ személy közvetlen irányításával szabad építeni, bontani vagy azokon jelentõs átalakítást végezni.
(2) A munkaállvány építését, átalakítását, bontását végzõ munkavállalókat az e tevékenységek biztonságos elvégzéséhez szükséges szakmai ismeretekrõl, továbbá a lehetséges veszélyekrõl és kockázatokról, a védekezés módjáról ki kell oktatni.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott oktatásnak legalább az alábbiakra kell kiterjednie:
a) A munkaállvány építési, bontási, illetve átépítési tervének megismertetése.
b) A munkaállvány építési, bontási, illetve átépítési munkáinak biztonságos elvégzésére vonatkozó mûszaki és biztonsági követelmények megismertetése.
c) A személyek és tárgyak lezuhanásának megelõzése érdekében szükséges intézkedések.
d) Azok az elõírások, amelyeket az állványzatot veszélyeztetõ kedvezõtlen, viharos idõjárás körülményei között meg kell tartani.
e) A megengedett terhelhetõség.
f) Az építés, bontás, illetve átalakítás során felmerülõ, a munkavállalók életét, testi épségét veszélyeztetõ kockázatok.
(4) Az (1) bekezdésben meghatározott személynek és az érintett munkavállalóknak rendelkezniük kell a munkaállvány építési és bontási tervével, illetve a szükséges utasításokkal.
58. § (1) A munkaállvány tartó elemeinek az elcsúszását a felfekvési területen történõ rögzítéssel vagy az elcsúszást megakadályozó elemmel, illetve más hasonló, azonos értékû megoldással kell biztosítani. A terhelt felület teherviselõ képessége feleljen meg legalább az adott állványosztálynak. A munkaállvány állékonyságát biztosítani kell. A gördíthetõ munkaállványokat akaratlan elmozdulás ellen az e célra kialakított fékberendezéssel kell rögzíteni.
(2) Amennyiben a munkaállvány egyes elemei az állványépítés során - pl. az építkezés, bontás, illetve átalakítás alatt - még nem használhatók, akkor ezeket az állványelemeket a munkahelyen alkalmazandó biztonsági és egészségvédelmi jelzésekrõl szóló külön jogszabály szerint kialakított, az illetéktelennek belépést tiltó jellel kell ellátni, és megközelítésüket elkerítéssel kell megakadályozni.
A feljutást és a helyzetbe állítást kötelekkel megvalósító megoldásra vonatkozó elõírások
59. § Ha a magasban levõ ideiglenes munkahelyre a feljutást és a munkaeszköz munkavégzési helyzetbe állítását kötelek segítségével valósítják meg, akkor az alábbi követelményeket kell teljesíteni:
a) A munkavégzéshez két, egymástól független rögzítési ponttal rendelkezõ kötelet kell biztosítani, amelybõl az egyik az ereszkedõ, illetve rögzítõ kötél (munkakötél), a másik pedig a biztosító kötél.
b) A munkavállalók részére a biztosító kötélhez csatlakoztatott teljes testhevederzet biztosítva legyen, és azt a munkát végzõ használja.
c) Az ereszkedõ, illetve rögzítõ kötél a szükséges irányú haladást lehetõvé tevõ, a leesés megelõzésére szolgáló önzáró eszközzel legyen ellátva arra az esetre, ha a munkát végzõ elveszíti az ellenõrzést saját mozgása felett. A biztosító kötelet szinkronizált mozgású, a munkavállaló haladását követõ, lezuhanását megakadályozó rendszerrel kell ellátni.
d) A munkavállaló által a munkavégzés során használt munkaeszközöket és egyéb segédeszközöket a munkahelyzet-rendszerhez vagy a segédkötélhez kell rögzíteni.
e) A munkát elõzetesen meg kell tervezni, és a munkavégzés alatt folyamatosan felügyeletet kell biztosítani oly módon, hogy a felügyeletet ellátó személy szükség szerint bármikor segítséget tudjon nyújtani. Biztosítani kell, hogy a veszélyes helyzetbe került munkavállalót menteni lehessen.
f) Az érintett munkavállalót a munkavégzéshez szükséges ismeretekre és az alkalmazott munkafolyamatra vonatkozóan elméleti és gyakorlati oktatásban kell részesíteni, ideértve a szükséges mentési eljárás megismertetését is.
g) Rendkívüli körülmények között, amikor a kockázatértékelés megállapítása szerint a két kötél alkalmazása a munka során fokozott veszélyt jelentene, megengedhetõ - a munkáltató írásos engedélye alapján - egy kötél használata. Ilyen esetben a munkavégzés felelõs irányítója a munkaterületet nem hagyhatja el, és a munkát személyesen kell felügyelnie.
Záró rendelkezések
60. § (1) Ez a rendelet a (2) bekezdésben foglaltak kivételével a Magyar Köztársaság Európai Unióhoz történõ csatlakozásáról szóló nemzetközi szerzõdést kihirdetõ törvény hatálybalépése napján lép hatályba.
(2) A rendelet 40. § (2) bekezdése, illetve 41. §-a 2004. november 1-jével lép hatályba.
(3) A rendelet hatálybalépésével egyidejûleg hatályát veszti a munkaeszközök és használatuk biztonsági és egészségügyi követelményeinek minimális szintjérõl szóló 8/1998. (III. 31.) MüM rendelet, valamint a módosításáról szóló 10/2002. (XII. 23.) FMM rendelet.
(4) Ez a rendelet a Magyar Köztársaság és az Európai Közösségek és azok tagállamai között társulás létesítésérõl szóló, Brüsszelben, 1991. december 16-án aláírt Európai Megállapodás tárgykörében, a Megállapodást kihirdetõ 1994. évi I. törvény 3. §-ával összhangban a Tanácsnak a munkavállalók által a munkájuk során használt munkaeszközök biztonsági és egészségvédelmi minimumkövetelményeirõl szóló 89/655 EGK irányelvével, valamint az ezt módosító 95/63/EK és a 2001/45/EK irányelvével összeegyeztethetõ szabályozást tartalmaz.